Escolta, Minato.
Què penses de la Koyun?
Ja l'havia vist alguna vegada.
Vaig suposar que era diferent de les altres noies.
Em vaig fixar en la seva cara.
Des de llavors…
Torna a estar sola.
…l'observo cada vegada que ens creuem.
Sempre he pensat…
Crec que és una llàstima.
Minato.
Sempre fas el mateix, no?
Tothom et fa llàstima. "Pobrissona", "està sola"…
Ets un hipòcrita.
Un hipòcrita?
Doncs sí.
Et fan llàstima i ni els coneixes.
Saps com de buits per dins poden sentir-se per culpa teva?
Només ho fas perquè vols ser el centre d'atenció.
Vols que depenguin de tu.
No intentis enredar la Koyun d'aquesta manera.
EPISODI 4 "Impenetrable"
No tens dret a decidir si algú ha de donar llàstima o no.
No pots obligar la Koyun a encaixar en un motlle que t'has inventat.
Potser tens raó.
Però això era només al principi.
La Hikawa sempre m'ha fet llàstima perquè estava sola, però…
suposo que m'equivocava.
Ara…
m'interessa per un altre motiu.
No et preocupis.
Crec que no ets del seu estil, Minato.
No volia dir això.
I si fos així, podries haver sigut més subtil.
Tant és!
No te li apropis per motius estranys.
Però podem parlar, no?
Que ets la seva guardiana?
Qui bé et vol et farà plorar, noieta.
És que no vull tornar-li a fer mal.
No volia dir "No vull que prengui mal"?
Espera, es diu Hikawa.
Era al club de bàsquet?
UIX
Ho sabia.
Ara entenc perquè t'enfades.
PÀNIC
Per això mateix no volia que la Koyun i tu parléssiu.
Per què en Yota sí i jo no?
Perquè tu et fixes en les coses.
I en Yota és un descerebrat?
No, no volia…
Com et passes, no?
No volia dir això.
Carai.
Quina diferència.
Tens mans de lluitador de sumo.
Quina comparativa és aquesta?
Com mola.
Mola?
Sempre vaig voler agafar la pilota així quan era al club de bàsquet.
Però no podia fer-ho.
A veure, amb aquestes mans…
Espera. El club de bàsquet?
Feies bàsquet? Per què no m'ho has dit?
Mai vaig arribar a jugar com tu.
I al final ho vaig deixar.
Un moment…
Et sents buit quan saps que dones llàstima.
Així és com et sents des que ens vam conèixer?
UIX
VERGONYA
Doncs…
Ho sento.
Tens raó, em feies llàstima.
ACADÈMIA
Vaig parlar amb tu perquè et vaig veure sola i avorrida.
Però ara som amics
i ja no et veig de la mateixa manera.
Després de fer-nos amics, va venir en Yota
i ens ho hem passat tan bé…
que mai m'he adonat que et senties així.
Sento haver-te fet mal.
Minato…
Sempre igual. Una mica de distància, home.
Jo també m'ho he passat bé amb vosaltres.
I sempre m'has ajudat amb tot.
Carai.
Continuarem sent amics, d'acord?
Sí, amics.
T'embrutaré el jersei.
Tranquil·la, ja estava brut.
FRU-FRU
Perdona?
Ara ho entenc.
Potser l'únic que volia era
arribar a ser amiga seva però sent tots dos al mateix nivell.
Carai, que infantil soc.
Miki.
Ai, espera'm.
Han anat a buscar begudes, no?
DEPRESIÓ
Sí que triguen.
Potser han anat a plantar arbres de cacau.
Des de zero?
Sentim haver-vos fet esperar.
Mireu, són nous.
Sopa de fesols extra doble.
Tots en beurem.
Sembla que és obligatori.
Sembla tret d'un menú de ramen. M'anirà bé.
Oi que sí?
És el que necessitem per a aprovar els exàmens.
Ha passat res amb la Miki?
Li ho hauria de preguntar?
Miki.
Ha passat res amb l'Amamiya quan heu anat a buscar les begudes?
Doncs…
Han passat moltes coses.
M'ha dit que vas comprar beguda de curri.
Per què?
La vas agafar sense voler i per això avui t'ha convidat.
NO HA DIT RES
Què? No calia.
No t'ha dit res perquè sabia que et sabria greu.
- Adeu. - Fins aviat.
No, estic oblidant el que hem estudiat.
Espera, la llibreta… He de repassar…
No, no m'abandoneu.
Però res del que m'ha dit és com per a fer-la plorar.
S'ha acabat el quedar-se estudiant fins a l'última hora.
PRIMER: ANGLÈS 1 SEGON: SOCIETAT
És el primer dia d'exàmens.
Comenceu.
Sí que són iguals. Gràcies, exàmens passats.
És el que hem estudiat amb en Yota.
PRIMER EXAMEN: ANGLÈS 1
SEGON EXAMEN: SOCIETAT
TERCER EXAMEN: INTRODUCCIÓ A LA QUÍMICA
Comencem bé! Iupi!
EXÀMENS FINALS: SEGON DIA
Ho aconseguiré. Aquesta vegada sí.
S'ha acabat el temps.
Missatges.
Sí que n'he rebut.
9 SENSE LLEGIR
Koyun! Anem a dinar abans de tornar a casa.
Ui, aquest és el grup. Yota, vens?
Ja volia dir-t'ho, eh?
Vine, per favor. Nyec…
- D'acord. - Koyun, vinga!
Koyun, t'he trobat.
Sembla que som els primers.
La Miki encara és a l'aula?
Carai.
Què passa, Miki?
Minato, on és en Yota?
Ja ha baixat.
Què? De debò?
- El necessitaves? - No exactament.
La Koyun i jo anàvem a dinar amb ell.
- Què passa, Miki? - Estàs gelat.
Intentaves deixar-me de banda?
No, i ara!
CAFÈ RESTAURANT BUOONO BUONO!!
A veure…
No m'ho crec. De veritat hi ha cinc diferències més?
- Nombre de raïms? - Ja ho he mirat.
N'he trobat una.
I aquí una altra.
Espera, Minato, vas massa ràpid.
Les hem de trobar totes, si no no menjarem.
Funciona així?
Sembla que tot va bé entre ells.
Me n'alegro.
Potser li dono masses voltes.
DISTRETA
Hikawa, ja havies vingut aquí?
No, és la primera vegada.
Normalment vaig a casa després de les classes.
Compte amb aquesta mirada de llàstima.
ENTESOS?
No és el que penses.
- Moltes gràcies. - Moltes gràcies.
Era barat, però molt bo.
No vas a cap club, oi, Hikawa?
Treballes mitja jornada?
Sí, però no em donen gaires torns.
On treballes?
A un restaurant de barri.
És molt distès, només ve la gent gran d'allà.
Què fas quan no treballes?
Au, va, Minato.
Doncs…
Què faig?
Llegeixo…
Què és això? Quina porqueria.
Miro pel·lícules…
T'agrada això?
Aprofito per a estudiar…
Ets una pelacolzes.
Doncs no faig res.
Passo molt temps sense fer res.
De veritat?
Quina llàstima.
MIRADA
La Koyun està molt ocupada quedant amb mi.
De debò?
- Pagueu per separat? - Sí.
Minato, en què pensaves?
Per què preguntes tant? Mira que t'ho havia dit.
Sí, però…
Només parlàvem nosaltres. Segur que s'avorria.
- Tens raó. - Ho veus?
Em cansa una mica que em facin tantes preguntes.
Que plena estic!
Estic amb altra gent i el context és molt diferent,
però encara no m'acostumo a parlar de mi mateixa.
No és que no m'agradi.
És que no vull que vegin com soc de veritat.
No vull que em rebutgin.
No vull odiar-me més del que m'odio ja.
Per això mantinc la distància quan algú se m'apropa.
Ets rareta.
Però què és ser normal?
S'HA ACABAT! EXÀMENS FINALS: DIA 3
- Bona feina amb els exàmens! - Sí!
FESTA CURS 1 CLASSE 5
En vols? És de maduixa.
Gràcies.
L'Azumi continua tant radiant com sempre.
PAM
Em sento fatal.
No sé com he pogut fer els exàmens,
però la panxa se m'ha rebel·lat.
INFERMERIA
Noriko…
Ajuda'm…
Ja vens aquí a passar l'estona.
No pots venir sempre a escalfar-te.
No, avui estic malalta de veritat…
Déu meu.
Em fa mal la panxa.
Ai, nena. És l'estrès?
O has menjat res en mal estat?
Avui no he menjat res.
Però sí que m'he pres tres cafès.
Aquí ho tens.
Queda't aquí i dorm fins a millorar.
No m'agrada estar al llit amb l'uniforme.
No siguis primmirada.
Algun antic company teu estudia aquí?
Sí, crec que aquell pelacolzes.
Has de ser molt llest per a estudiar al Meiten.
I tu, Igarashi? Cap antic company?
No ho sé.
Ho dubto. Qui vindria aquí…?
El que ha sobrat serà per a berenar.
Hem comprat massa?
Crec que sí.
Mireu, els del Nishi.
Igarashi?
- Què? - Què?
Com?
Ho sento.
Avanceu-vos. És un antic amic de l'institut.
D'acord.
Adeu.
Què fas aquí?
Azumi, has…
Has canviat moltíssim.
On és la goril·la?
Au, calla!
Vine.
Per què has vingut?
Per les activitats del club.
Entrenem junts, saps?
A més, no sabia que estudiaves al Meiten.
Segur que ets l'única que ve des de tan lluny cada dia.
Per què ho fas?
No sap que la Koyun també estudia aquí?
Tu, Igarashi, per què trigues tant?
- Perdona. - Fins aviat.
Qui era? És molt bufona.
Ets cec o què?
Què?
Per favor, que la Koyun hagi marxat ja.
Que fosc.
Quina hora és?
És per les cortines.
Gràcies, Noriko.
Encara hi ha llum, no dec haver dormit tant.
L'Igarashi.
És veritat, era avui.
Doncs vindrà a l'institut, però suposo que no us reconeixereu.
Quan?
A la tarda de l'últim dia d'exàmens.
Ja ho sabia, però…
Per cert…
M'he trobat amb l'Azumi.
La coneixes? Va a la teva classe?
La Miki? Anem a classes diferents, però som amics.
Aquí també causa problemes? Ha trencat alguna finestra?
No, es porta bé.
M'he trobat amb l'Azumi.
Estan parlant de la Miki.
Per què?
Ves a saber. No els sento.
Hikawa, què fas?
Doncs…
Et trobes millor?
Sí.
Aniràs a casa?
Sí.
Marxaré ràpid perquè no em vegi.
No ho he sentit tot, però parlaven de la Miki.
Després no parlaran de mi, no?
L'Amamiya no li parlaria de mi, no?
Coneixes un cert Igarashi?
On treballes?
Què fas quan no treballes?
Crec que sí.
TAFANER
Això no m'agrada.
No vull que la gent s'interessi per mi.
No vull que la gent sàpiga com soc de veritat.
Escolta, Igarashi.
Recordes la Hikawa?
Bon dia.
Hola, Hikawa.
Bon dia.
No sé per què sembla calentet.
Amamiya, has vingut corrent?
Hem acabat l'entrenament del matí.
Segur que fumejo.
L'entrenament del matí…
Recordo aquells dies.
Per cert, ahir va venir l'Igarashi.
Però no hi estàs interessada, no?
Sembla que no éreu amics.
Per què fa això?
L'Igarashi era popular a l'institut?
Sí, suposo que sí.
Sempre era el centre d'atenció.
Sempre estava envoltat de gent.
Sí? Ja m'ho imaginava.
És d'aquells que irrompen en la teva vida sense consideracions.
Perdona.
No parlarem de la secundària.
Al batxillerat podràs fer molts records nous.
Passen moltes coses, no ens podem perdre res.
Mai he parlat de la secundària amb l'Amamiya.
Per tant, per què treu el tema?
L'Igarashi li va dir alguna cosa?
Què li va dir?
Escolta, l'Igarashi i tu esteu sortint?
Ei, fins on heu arribat?
Sempre es fa la interessant, oi que sí?
No la suporto.
- T'ho han dit? - L'Igarashi…
- A casa d'ella. - Què dius?
- Llavors és cert? - No pot ser.
Per què a la gent li agrada parlar tant?
Per què no em poden deixar en pau.
Escolta, Koyuki.
De debò és tan divertit molestar la gent?
Digues la veritat d'una vegada.
No us interessa la veritat.
Només voleu divertir-vos.
Mai més…
Mai més deixaré entrar la gent.
Per què?
CALENTET
Aire fresc, que bé.
Ei, Koyun.
Per què et fiques on no et demanen?
No ho entenc.
Quin fàstic.
Subtítols: Júlia Fuentes Ripoll