Hele, Minato…
Co si o Kojun myslíš?
Vídal jsem ji tu.
Myslel jsem si, že je jiná než ostatní holky.
Utkvěla mi v paměti.
A potom…
Zase je sama.
Od té chvíle jsem ji pozoroval, kdykoli jsme se potkali.
Vždycky jsem ji měl…
No, asi jsem ji měl za chudinku.
Minato.
Ty jsi vždycky takový, co?
Neustále někoho lituješ, máš je za chudáky.
To je děsně pokrytecký.
Pokrytecký?
Jo.
Označíš někoho za chudáka…
Tušíš vůbec, jak prázdně se pak člověk může cítit?
Přitom to děláš, jen aby tě měli rádi. Chceš, aby na tobě záviseli.
Takhle s Kojun manipulovat nezkoušej.
LEDOVÉ HRADBY
DÍL 4 NEPRONIKNUTELNÁ
Co ti dává právo rozhodovat, jestli je někdo „chudák“?
Neměl bys Kojun tlačit do nějaký vymyšlený škatulky.
Možná máš pravdu.
Ale to bylo na začátku.
Hikawa… Myslel jsem si, že je to chudinka.
Ale spletl jsem se.
Teď už…
se zajímám z jinýho důvodu.
Takže neboj.
Ty asi nejsi její typ, Minato.
To jsem nemyslel.
A i kdyby, mohlas to aspoň trochu zaobalit.
To je fuk! Ne že se s ní skamarádíš z divnýho důvodu.
Přece spolu můžeme mluvit, ne?
Copak jsi její máma? Když ji budeš chránit až moc, natluče si.
Prostě Kojun nechci znovu ublížit.
Nechce jí ublížit?
Počkej, „Hikawa“…
Nechodila na basket?
JEJDA
Takže jo. Už chápu, proč ses tak naštvala.
PANIKA
Přesně proto jsem nechtěla, abyste se vy dva kamarádili!
Proč Jóta může, ale já ne?
Protože jsi moc všímavej!
A Jóta snad ne?
Ne, to neříkám…
- To bylo ošklivý. - Tak jsem to nemyslela…
No teda.
To je rozdíl. Máš ruku jako zápasník sumo.
To je divný přirovnání.
- To musí být fajn… - Fajn?
Když jsem hrála basket, chtěla jsem taky takovou ruku.
S tou mojí mi to nešlo.
No jo, máš je dost malé…
Počkej, co? Basket?
Bylas v kroužku? Proč jsi nic neřekla?
Nehrála jsem jako ty.
Vlastně jsem z něj odešla.
Říkalas, že ses kvůli lítosti druhých cítila prázdně.
Takhle ses cítila od chvíle, co jsem se s tebou začal bavit?
JEJDA
PANIKA
To bylo…
Omlouvám se. Máš pravdu. Asi jsem tě litoval.
PŘÍPRAVNÁ ŠKOLA
Bavil jsem se s tebou, protože jsi sama vypadala znuděně.
Ale když jsme teď kamarádi,
už tě takhle nevnímám.
Skamarádili jsme se. Přidal se Jóta a zažili jsme tolik srandy,
že jsem nepoznal, že to bereš takhle.
Promiň, že jsem ti ublížil.
Minato…
Co to děláš? Drž si odstup!
Já se s tebou taky bavila, jasný?
A několikrát jsi mi zachránil krk. Ach jo!
Takže se musíme kamarádit dál, jo?
Jo. Budeme kamarádi.
Ušpiníš si svetr…
Neboj. Už je špinavej.
TŘENÍ
Co prosím?
Už to chápu.
Asi jsem jenom chtěla,
abychom v našem přátelství byli na stejný úrovni.
Jsem jako malá!
Miki?
Ach jo! Počkej na mě!
Nešli jenom pro pití?
VYČERPANÁ
Nějak jim to trvá.
Třeba zasadili vlastní kakaové boby.
KAKAO
Vlastní boby?
Pardon, že jsme se zdrželi.
Hele. Mají novinku! „Koncentrovaná polévka z červených fazolí!“
Můžeme se podělit!
Podle všeho musíme.
Jak z restaurace! To mi pročistí hlavu.
No že jo? Tohle nám pomůže zkouškový přežít.
Stalo se Miki něco?
Můžu se jí na to vůbec zeptat?
Miki…
Stalo se mezi tebou a Amamijou něco, když jste šli pro pití?
No…
Stalo se toho dost.
Bavili jsme se o tom, jak sis koupila to kari.
Proč?
Řekl, žes ho omylem koupila kvůli němu, tak ti to chce vynahradit.
SÁM NIC NEŘEKL
- Co? To přece není nutný. - Nic neřekl, aby sis to nevyčítala.
- Měj se. - Ahoj.
Ale ne! Zapomínám, co jsem se naučila! Počkat… Sešit… Musím si projít…
Ne, počkejte! Neodcházejte!
Ale kdyby se bavili jen o tom, přece by nebrečela.
Biflování na zkoušky skončilo.
ZKOUŠKOVÉ
1.: ANGLIČTINA 2.: OBČANSKÁ VÝCHOVA
Je první den zkouškového.
Začněte.
Fakt jsou úplně stejný. Díky za ty staré testy.
Tohle jsme procházeli s Jótou!
1. HODINA: ANGLIČTINA
2. HODINA: OBČANSKÁ VÝCHOVA
3. HODINA: ZÁKLADY CHEMIE
Začátek vypadá slibně! Jupí!
2. TRIMESTR ZÁVĚREČNÉ ZKOUŠKY, 2. DEN
Mám to! Tentokrát to mám!
Tak jo, konec.
Zprávy.
NEPŘEČTENO: 9 ZPRÁV
Těch je…
Kojun! Nezajdeme spolu na oběd? Jej, to je společný chat. Přidáš se, Jóto?
Nezapomněla jsem na tebe.
Přidej se k nám. Prosím…
- Přidám se. - Kojun! No tak!
Našel jsem tě, Kojun!
- Zřejmě jsme se potkali jako první. - Myslíš, že je Miki pořád ve třídě?
Ahoj, Miki.
Ahoj, Minato. Kde je Jóta?
- Už šel dolů. - Fakticky?
- Potřebuješ ho? - To úplně ne…
Já a Kojun jsme s ním chtěly zajít na oběd.
- Co to, Miki? - Seš jako led!
- Snažíš se mě vynechat? - Ne! To rozhodně ne!
KAVÁRNA BUOONO BUONO!!
Já fakt nevím. Fakt je tam ještě pět rozdílů?
- Počet hroznů? - Ty jsem počítala.
Mám jeden. A tady je další.
Počkej, Minato, jsi moc rychlej.
Musíme najít všechny, jinak nedostaneme doriu.
Takhle to funguje?
Vypadá to, že spolu vychází dobře.
To jsem ráda.
Možná to moc řeším.
NEVNÍMÁ
Už jsi tu někdy byla, Hikawo?
Ne, jsem tu poprvý.
Většinou jdu hned po škole domů.
Žádný lítostivý pohledy!
NO?
Tak to není.
Děkujeme za jídlo!
Na tu cenu to bylo dobrý.
Hikawo, ty nejsi v žádným kroužku, že ne?
Chodíš na brigádu?
Jo. Ale nemívám moc směn.
Kde pracuješ?
BĚŽNÍ ZÁKAZNÍCI
V místní restauraci. Chodí tam jen místní senioři. Je to fajn.
Co děláš, když máš volno?
No tak, Minato…
Co dělám?
Čtu si…
Co je to? Nuda.
Koukám na filmy…
Tohle se ti líbí?
Učím se napřed…
Šprtko jedna!
Vlastně nic moc.
Moc toho nedělám.
Vážně? To je škoda.
ZLÝ POHLED
Kojun tráví čas se mnou, tak jí ho moc nezbývá!
Fakt, jo?
- Platíte zvlášť? - Ano, prosím.
Minato, co tě to napadlo?
Proč na ni tak tlačíš? Copak jsi mě neposlouchal?
To jo, ale… Není to nuda, když se bavíme jen my?
ŠŤOUCH
- To je fakt! - Vidíš?
Všechny ty otázky mě unavily.
Já snad prasknu!
Jsem s jinými lidmi a v úplně jiném prostředí,
ale stejně mi nejde o sobě mluvit.
Nevadí mi o sobě mluvit.
Ale bojím se, že někdo spatří mé pravé já.
Nechci, aby mě odmítli.
Nechci se nenávidět ještě víc než teď.
Takže když se se mnou někdo baví, držím si odstup.
Ty seš fakt divná.
Co je vůbec „normální“?
DRUHÝ TRIMESTR ZÁVĚREČNÉ ZKOUŠKY, 3. DEN
- Dobrá práce se zkouškami! - Jo!
OSLAVA ZKOUŠEK ROČNÍK 1, TŘÍDA 5
- Dáš si? Je s jahodovou příchutí. - Děkuju!
Azumi opět celá září.
BUM
Je mi děsně…
Zkoušky jsem nějak přežila,
ale žaludek mi dělá přemety.
OŠETŘOVNA
Noriko…
Pomoc…
Zase se tu chceš jen poflakovat.
Tohle není tvoje osobní sauna.
Ne… dneska mi je fakt špatně…
No toto.
Bolí mě břicho.
Jémine. Ze stresu? Nebo jsi snědla něco špatného?
Dneska jsem nic nejedla.
Ale měla jsem tři kávy.
To bude tím.
Zůstaň tu a vyspi se z toho.
Nechci v posteli ležet v uniformě.
To se nedá svítit.
- Nemáš tu spolužáky ze základky? - Jo. Velkou šprtku.
MEITEN
Na Meiten choděj jen chytří.
Co ty, Igaraši? Znáš tu někoho?
Nemám páru.
Pochybuju. Kdo by chodil až sem…
Zbyla nám spousta jídla. Koupily jsme toho moc?
- Rozhodně jo. - Hele, studenti ze Západní.
Igaraši?
Promiňte, holky! Běžte napřed. Mám tu spolužáka ze základky.
Tak dobře.
Měj se!
Co tady děláš?
Azumi. Ty…
ses totálně změnila.
Kam se poděla gorila?
Drž zobák!
Pojď se mnou.
Co tady děláš?
Jsem tu s kroužkem.
Máme společný trénink.
Netušil jsem, že chodíš na Meiten.
Určitě jsi jediná, kdo denně dojíždí tak daleko.
Proč jsi sem šla?
Neví, že sem chodí i Kojun?
Igaraši! Co děláš?
- Promiň. - Tak čau.
Kdo to byl? Je moc hezká.
Kdes nechal oči?
Cože?
Kojun… Prosím, že už jsi šla domů…
Je tma!
Kolik je?
To jen kvůli závěsům?
Děkuju, Noriko.
Venku je ještě světlo, zase tak dlouho tu nejsem…
Igaraši!
No jo. To je dneska.
Přijde k nám do školy, ale asi byste se teda nepoznali.
Kdy že přijde?
Poslední den zkoušek, odpoledne. Na trénink.
Věděla jsem o tom…
Hele, mimochodem…
Předtím jsem potkal Azumi.
Znáš ji? Je s tebou ve třídě?
Miki? Chodíme každý do jiné, ale jsme kamarádi.
Dělá problémy i tady? Nerozbila pár oken?
Nic nevyvádí.
Předtím jsem potkal Azumi.
Baví se o Miki.
Proč?
To je blbý. Neslyším je.
Hikawo? Co to děláš?
- Už je ti líp? - Ano.
- Půjdeš domů? - Ano.
Musím zmizet, než si mě všimne.
Moc jsem toho neslyšela, ale bavili se o Miki.
Snad se pak nebavili i o mně.
Amamija by se o mně nezmínil… že ne?
Neznáš Igarašiho?
Kde pracuješ?
Co děláš, když máš volno?
POSEDLÝ OSTATNÍMI
Asi se zmíní.
To se mi nelíbí.
Nechci, aby se o mě někdo zajímal.
Nechci, aby někdo znal mé pravé já.
Hele, Igaraši?
Nepamatuješ si Hikawu?
Ahoj, Hikawo.
Dobré ráno!
ZPOCENÝ
Vypadá nějak zpoceně.
Amamijo… tys sem běžel?
Zrovna jsme dotrénovali.
Nejspíš se ze mě ještě kouří.
Ranní tréninky…
To si pamatuju…
Jo a, včera tu byl Igaraši.
Ale ty se o něj nezajímáš, že ne?
Nebyli jste si moc blízcí, ne?
Proč tohle dělá?
Byl Igaraši na základce hodně známý?
Jo… asi by se to dalo říct…
Vždycky byl středem pozornosti.
Neustále se s někým bavil.
Jo? To jsem si myslel.
Je to ten typ člověka, co se ti vetře do života a nebere na tebe ohledy.
Promiň. Asi bychom se o základce bavit neměli.
Na střední si můžeme vytvořit spoustu nových vzpomínek.
Máme se hodně na co těšit, že jo?
Nikdy jsem s Amamijou o základce nemluvila.
Proč to teď vytahuje?
Řekl mu Igaraši něco?
Co mu řekl?
Hele, vy spolu s Igarašim chodíte?
Kam jste až zašli?
DÍVČÍ BASKETBALL
- Hrozně se klukům vtírá. - Je děsná.
- Slyšelas? - Igaraši…
- U ní doma… - Nekecej, fakt?
- Je to pravda? - Ty vado!
Proč lidi tak rádi pomlouvají?
Proč mě nenechají na pokoji?
Hele, Kojuki.
To vás tak baví si s ostatními zahrávat?
Tak už nám řekni pravdu.
Pravda vás nezajímá.
Chcete se akorát pobavit.
Už ne…
Nikoho si k sobě nepustím.
Proč?
ZPOCENÝ
Studený vzduch je fajn.
Kojun…
Proč furt do všeho strkáš nos?
Nechápu to…
Je mi z tebe špatně.
Překlad titulků: Pavlína Tajnerová