Jeg har alltid trodd at jeg er typen som kommer overens med alle.
Minato.
Men…
Hei, Hikawa.
Samtalene mine med henne er alltid litt kleine.
Vi har nettopp hatt morgentrening.
Hva annet kan vi snakke om?
Forresten var Igarashi her i går…
Det blikket… Tråkket jeg på en landmine?
VI VAR IKKE VENNER
De virker ikke akkurat som nære venner, og Igarashi så litt intens ut.
Kanskje hun ikke liker ham. Jeg har rotet det til.
Eller kanskje ungdomsskolen er et tema jeg bør styre unna.
Jeg tenkte ikke.
Beklager.
Kanskje vi bør la det temaet ligge.
Nei, det ble kleint.
Dette går ikke slik jeg hadde håpet.
Vi kommer ingen vei.
Det føles som om jo mer jeg sier, jo verre blir det.
Har jeg alltid vært slik?
VARM
Deilig med litt kald luft.
Koyun…
Hvorfor blander du deg i andres saker?
Jeg forstår det ikke.
Jeg kunne omtrent høre nøkkelen…
Du er avskyelig.
…som låste meg ute.
Minato, hva…
Hva skjedde?
Yota, jeg tror…
Ikke prøv å komme nær Koyun med skjulte hensikter!
…at Miki vil drepe meg.
Hva?
EPISODE 5 ENDRING
HELSESØSTER
DYSTER
Jøsses.
Nå gjør du det igjen. Spiser søtt brød og kaller det et måltid.
Noriko, er det en måte å ikke bli sint på?
Jøss. Kan en som deg også bli sint?
- Ja. - Har du vært i en krangel?
Alle blir opprørt av og til.
Du trenger ikke å tolerere alt.
Det hadde vært lettere om jeg bare kunne få det ut av systemet,
men det er ikke sånn jeg er.
Det vet jeg, men…
Jeg ender alltid opp med å angre på at jeg sa noe.
Hun er en hard nøtt.
Jeg vet ikke hva som skjedde,
men du må kommunisere hva du føler.
Hvis noe plager deg, må du si ifra.
Kommunisere?
Nei.
Jeg mistet besinnelsen i det øyeblikket.
Du er avskyelig.
Jeg ønsket å såre ham.
Ikke bare det, jeg angrep ham uten å høre på ham først.
Jeg blir ikke kvitt frustrasjonen og angsten for mine egne handlinger.
- Jeg vil bare leve i ro og fred. - Du er for ung til å si sånt.
Der er du.
Koyun! Jeg spiser også her i dag.
Når ble kontoret mitt en kafé?
Vil du ha litt, Koyun?
- Nei takk. - Jøsses.
Hva gjør du her?
Vel, jeg så at dere snakket sammen
ved inngangen i dag tidlig.
Rydd opp etter dere.
- Ja. - Greit.
JEG ER IKKE HER KOM TIL LÆRERVÆRELSET
Hør her, Koyun.
Minato forstår ikke privatliv, kan være pågående, har et stort ego
og er overraskende barnslig.
Han tror verden dreier seg om ham,
men han er ingen dårlig person.
Jeg har også noe å tilstå.
Minato og jeg har visst om deg siden ungdomsskolen.
Hva?
Vi visste ikke hva du het,
men jeg skjønte det da du sa at du spilte basket.
Basket? Hvordan…
Miki fortalte oss at du ble mobbet.
God morgen, Koyun.
For en gangs skyld er jeg her tidlig…
Hva pokker?
Bare glem det.
"Glem det"?
Siden når?
Godt spørsmål. Hele tiden?
Jeg gleder meg til dette er over.
Miki fortalte dere…
Ikke vær sint på henne.
Hun var veldig bekymret for deg.
Jeg forstår.
Miki fortalte at hun ikke visste at vennen hennes hadde det tungt.
At hun ikke kunne hjelpe henne.
Jeg tenker hele tiden: "Hvorfor sa hun ikke noe?
Er jeg så upålitelig?"
Det gjør meg trist.
Det handler nok ikke om det.
Kanskje vennen din ikke ville bekymre deg.
Tror du det?
Men jeg skulle ønske hun var åpen med meg om det!
Miki!
Så…
Var det sånn hun følte det?
Jeg sa ikke noe til Miki fordi…
Kom igjen, Miki!
- Bra! - High five!
…Miki tok aktivitetene på alvor,
mens jeg bare deltok på treningene
for å ikke slutte for tidlig. Det føltes som om vi var motpoler.
Det handlet aldri om tillit eller at hun var upålitelig.
Minato skjønte det nok fort da han så dere to sammen.
At du er jenta fra basketklubben.
Det er nok derfor Minato brydde seg om deg.
Å ja.
Beklager. Kanskje vi bør slutte å snakke om ungdomsskolen.
Det var derfor Amamiya sa det.
Jeg misforsto ham helt og…
PARANOID - FORLEGEN
Så flaut!
Koyun?
Jeg skylder ham en oppriktig unnskyldning.
Oppriktig unnskyldning? Det var voldsomt.
Vil du at jeg skal si det til ham?
Nei, jeg må uttrykke min beklagelse.
Beklagelse?
Jeg tror ikke det plager ham så mye.
Det går bra. Det er jo bare Minato.
Amamiya!
Beklager. Her borte.
Hallo?
Er du sint, Amamiya?
Beklaget, jeg sonet ut.
Jeg ble litt nervøs.
Jeg trodde du var sint.
Idiot. Minato ser naturlig sint ut.
Hvorfor blander du deg i andres saker?
Sa hun det fordi jeg snakket med Igarashi?
Er det noe å bli så opprørt over?
De sier: "Ikke gjør mot andre det du ikke vil at de skal gjøre mot deg."
Men det motsatte er ikke greit?
Jeg forstår ikke.
Eller…
Vi er nok for ulike.
Vi har helt ulike verdier og tankemåter.
Hva som er rett for meg
og hva som er rett for henne, er helt ulikt.
Uansett hva jeg gjør for henne, blir hun opprørt.
Er jeg skinnhellig bare fordi jeg prøver å hjelpe?
Stemmer det, Miki?
Da er vel hun også skinnhellig.
Hun skiller klart mellom de hun liker og de hun ikke liker.
Hun godtar Yota og Miki,
men hun avviser meg.
SNURT
Det begynner å irritere meg.
Hva er i veien?
Greit. Jeg skal ikke bry meg med henne lenger.
Det gagner ingen av oss. Det er ikke verdt det.
TRINN 1 KLASSE 5
Yota.
Hvor var du i lunsjen?
På do?
Så lenge?
Dagen er over, men jeg fant ikke rett øyeblikk for å si unnskyld.
Fins det egentlig et riktig øyeblikk for det?
NÅR BØR MAN SI UNNSKYLD
Håper jeg får mulighet til det i morgen.
Vi ses, Minato.
Ha det.
Ikke én eneste gang
har jeg faktisk gitt ham en sjanse.
Jeg trakk konklusjoner fra tidligere hendelser
og bestemte fra starten av at vi ikke har kjemi.
Jeg avviste ham uten å kjenne ham.
Jeg gjorde noe mot noen jeg ikke ønsker å oppleve selv.
Det blikket…
Det er slik hun ser ut når muren er oppe.
Jeg trodde vi kom til å bli venner med tiden,
men det var bare egoet mitt som snakket.
Jeg var arrogant.
Jeg var bare en plage for henne.
Kanskje jeg burde ha latt henne være fra starten av.
Amamiya!
Unnskyld.
Kan vi prate litt?
Passer det for deg?
Ja, jeg har tid før jeg skal på trening.
Så…
Hva skal jeg egentlig si? Jeg skammer meg over alt.
Beklager at jeg var kjip mot deg.
Da du nevnte ungdomsskolen,
var jeg redd for at du visste hva som skjedde der.
Bare tanken på at Igarashi fortalte det, gjorde meg kvalm.
Men Yota fortalte meg i lunsjen i dag at det bare var en misforståelse.
Gjorde han?
På do?
Han der, altså.
Jeg overreagerte og oppførte meg dårlig mot deg.
Jeg…
Jeg har mange ord i hodet, men jeg klarer aldri å få dem ut.
HVA VIL JEG SI TIL HAM?
Når ordene flommer gjennom hodet mitt, og jeg prøver å få dem ut,
setter de seg fast i halsen.
Følelsene jeg ikke kan uttrykke med ord, prøver å komme ut som tårer.
Ikke gråt! Hvorfor skjer dette alltid?
Jeg må si unnskyld.
Hold tårene inne!
Hikawa.
Det går bra.
Du trenger ikke å unnskylde deg så mye.
Det var jo jeg som plaget deg.
Jeg var jo opprørt for et øyeblikk siden.
Hvorfor trøster jeg henne?
Ikke hold det inne…
Når noen er snille mens jeg holder tårene tilbake,
kommer alt ut på én gang…
Hun gråter.
LOSLITT
Jeg…
Jeg løy da jeg sa at jeg ikke kjenner Igarashi.
- Hva? - Snarere tvert imot.
Vi kommer ikke overens lenger.
- Hvor skulle disse igjen? - Til venstre, og fortsett rett frem.
DE ER ALENE - HUN GRÅTER
DET KAN MISFORSTÅS
Hikawa.
Esken er tung.
Se her. Hva synes du om denne?
Hva driver de med?
Kanskje de fant et sjeldent monster.
Takk.
Hvem er det?
Hunden min.
Hun lo.
Så søt.
Jeg må gå nå.
Å ja. Beklager.
Ha det.
Ses i morgen.
Vi ses.
Vent litt.
Hikawa sa at hun ikke kommer overens med Igarashi.
Men den gangen…
Igarashi?
Husker du Hikawa?
Hikawa?
Jeg husker ikke noen med det navnet.
Vent litt.
Hva skal det bety?
DAGENS SPESIAL RAMEN
Det virket ikke som om noen av dem løy.
Snarere tvert imot.
Hvem er det?
Hva skjedde mellom dem?
Hvorfor blander du deg i andres saker?
Er det noe i veien, Amamiya?
Ingenting.
Du lyver! Du har vært helt i egne tanker hele dagen.
Jeg lytter.
- Hva var det jeg snakket om, da? - Du er som en klengete kjæreste.
Nudlene blir vasne hvis du fortsetter å sone ut, Minato.
- Litt av en kombinasjon. - De passer ikke sammen.
- Det er godt. - Gluten i overflod.
Yota.
Yota fortalte meg at det bare var en misforståelse.
Hun bruker fornavnet hans.
Eksamenene er over, og vinterferien nærmer seg.
Vi har ingenting til felles.
- Hva så? - Jeg skvatt!
Hvordan vil hun oppføre seg neste gang vi møtes?
Vil hun være klein? Eller vil hun holde avstand, som før?
Jeg er tom for ideer.
Amamiya.
Hæ?
Beklager at jeg begynte å gråte da jeg prøvde å si unnskyld i går.
Jeg må ha vært en katastrofe.
FJERN
Det var ikke sånn at jeg trodde at du ville tilgi meg om jeg gråt.
Ikke vær redd.
Av og til blir vi overveldet
og begynner å gråte uten å forstå hvorfor, ikke sant?
Skjer det med deg også?
- Hva så? - Hæ?
Trodde du ikke jeg kom til å forstå?
- Hæ? - Så slemt.
SNUFS
Jeg forventet det ikke.
Det ser kanskje ikke sånn ut, men jeg er en følsom fyr.
Hvorfor det blikket?
Du er slem.
Jeg skal den veien.
- Trening? - Stemmer.
Lykke til.
Jeg burde ikke bare anta at folk ikke forstår meg
eller at de vil avvise meg.
MIKI KOM INNOM MEG PÅ JOBB I FERIEN!
Det er som om noe har endret seg litt, men samtidig ikke.
JEG TAR MED MEG YOTA
Sånn føles det.
Vinterferien starter i morgen.
Miharu, Sora! Lenge siden sist. Ju-hu!
Ju-hu!
Alt bra med dere?
Vi har ikke sett dere siden ungdomsskolen. Hvordan er videregående?
Det er stille og rolig.
Dater dere noen?
- Nei. - Ikke jeg heller.
Så rask.
Du datet jo masse på ungdomsskolen.
Han kjekke, og volleyball-fyren fra en annen skole…
Vel, det var…
Han ba meg ut helt uventet.
Jeg trodde jeg likte ham, så jeg gikk ut med ham.
Hver gang jeg dater noen, gjør de det slutt
fordi jeg ikke er som de trodde.
Ikke idealiser meg, for så å bli skuffet!
Rett i gorillamodus.
Beklager.
Jeg bare sier at det ikke teller som dating.
Neste gang jeg skal date noen,
vil jeg være den som ber ham ut.
Liker du noen?
Ingen.
Hva med Amamiya?
Å nevne ham nå vil bare skape problemer.
Hva med deg, Koyuki?
Liker du noen?
Jeg?
Nei.
Jeg tror ikke jeg passer til å være i forhold.
Jeg beundrer dere og deres forhold.
Gi deg.
Har dere noen bilder?
Vil du se på dem?
Jeg må på jobb. Vi ses.
- Ha det! - Ha det.
La oss møtes igjen.
Koyuki kan ikke ha det lett.
Vel, det var jo den hendelsen med Igarashi…
Hvorfor gikk hun ut med Igarashi på ungdomsskolen til å begynne med?
Jeg trodde hun hatet ham.
Det overrasket meg også.
Det var nok min feil.
Tekst: Elise Hestås