‎Vocea lui Hayato iar a spart ‎bariera sunetului.
‎Yota se poartă ciudat ‎de la festivalul sportiv.
‎FESTIVAL SPORTIV
‎Și a fost atât de vesel.
‎PIERDUT LA KARAOKE
‎E cu mintea altundeva.
‎SE FOFILEAZĂ PE CULOAR
‎Iar Miki pare că-l evită.
‎S-a întâmplat ceva între ei în ziua aia?
‎O ÎMPUNGE
‎- Miki. ‎- Ce-i?
‎ÎNCETEAZĂ
‎- Ce faci? ‎- Ce?
‎AIUREA
‎De ce mă întrebi?
‎Nu știe să mintă.
‎Bine. N-am pățit nimic.
‎Sunt doar somnoroasă.
‎VAI
‎Da? Atunci e bine.
‎Miki se poartă ciudat ‎de la festivalul sportiv.
‎Și a fost atât de veselă. ‎Ce s-o fi întâmplat?
‎Iar se încruntă.
‎S-o fi întâmplat ceva ‎cât a făcut curățenie cu Yota?
‎Yota.
‎ALUNECĂ
‎Koyun? Ce faci?
‎Păi…
‎Ce faci?
‎(ÎNCEARCĂ UN) ZÂMBET
‎PFI - HĂ?
‎Nu se pricepe deloc.
‎Ieșim?
‎A aflat Miki.
‎Ce? Adică…
‎I-ai spus tu?
‎Nu. S-a prins din comportamentul meu.
‎Dacă nu mă dădeam de gol, ‎n-ar fi aflat niciodată.
‎Nu dădea semne că știe.
‎Pentru o clipă, chiar mi-am dorit ‎să-și dea seama odată.
‎Deși am zis că-mi convine ‎cum stau lucrurile.
‎Ar trebui să mă decid, nu?
‎Dar Miki deja te admiră.
‎Dacă a aflat că o placi, ‎poate o să înceapă să simtă la fel.
‎Nu cred.
‎Miki mă vede doar ca prieten ‎încă din generală.
‎Poate chiar cel mai bun prieten.
‎Sper că sunt.
‎Și, sincer, mă mulțumesc cu asta.
‎Sau cel puțin așa credeam.
‎Acum știe ce simți pentru ea,
‎dar asta nu înseamnă că te urăște ‎sau că va rupe legătura cu tine.
‎Probabil nu știe cum să abordeze situația.
‎Miki ține mult la oamenii de lângă ea.
‎Nu va face vreun gest nesăbuit.
‎Da.
‎De-asta nu cred că pot lăsa lucrurile ‎în ambiguitatea asta.
‎Koyun…
‎O să-i pun capăt.
‎EPISODUL 14 ‎BOMBĂ
‎Cred că Yota mă place.
‎Și nu pot vorbi cu Minato sau cu altcineva ‎despre asta.
‎Și de e doar în imaginația mea, ‎și de e adevărat,
‎dacă spun cuiva, îl rănesc pe Yota.
‎Și Koyun?
‎Dacă Koyun îl place pe Yota,
‎o să rănesc doi oameni!
‎Ne faceți nota?
‎Da! Vin acum!
‎ÎNCHIS
‎Ia zi, Miki, ‎iar s-a întâmplat ceva la școală?
‎- Toată ziua ai avut fața asta plouată. ‎- Se vede? Îmi pare rău.
‎- Ia zi. Să auzim ce ai. ‎- Nu, n-am nimic.
‎S-ar putea să fie mai ușor ‎să vorbesc cu ei decât cu colegii.
‎Păi…
‎Se poate să fi aflat ‎că o persoană apropiată
‎are alt fel de sentimente pentru mine.
‎Ce credeți că ar trebui să fac?
‎Să mă prefac că nu mi-am dat seama ‎și să-mi văd de viață?
‎Sau mai bine să evit persoana…
‎Nu știu ce să fac.
‎DISTRUȘI
‎Iubirea adolescentină.
‎Eu m-aș simți flatat ‎dacă nu-l urăsc pe omul respectiv.
‎De fapt, dacă aș afla că mă place o fată, ‎m-aș duce la ea s-o invit în oraș.
‎Chiar? Și dacă iese prost?
‎Pierd și un prieten, ‎și un posibil partener.
‎Eu am rămas prieten cu fostele. ‎Ieșim la masă fără grețuri.
‎Eu nu cred c-aș putea.
‎Pe măsură ce înaintezi în vârstă, ‎relațiile nu mai sunt așa stricte.
‎Poate pentru tine.
‎- E vorba de un băiat sau de o fată? ‎- De un băiat.
‎Atunci nu știu să-ți zic.
‎Când te place cineva ‎pe care nu-l poți dovedi în luptă,
‎e bine să i-o retezi din scurt.
‎Din experiența mea cu bărbații, ‎e musai să te înarmezi.
‎Cine te-a rănit?
‎MÂRÂIE
‎O fată părăsită e altă mâncare de pește ‎față de un băiat părăsit.
‎Nu e genul care să se înfurie, ‎cred că sunt în siguranță.
‎Cel mai simplu ar fi ‎dacă te-ai îndrăgosti și tu de el.
‎Să mă îndrăgostesc de el…
‎Când sunt cu Yota,
‎mă simt în largul meu și ne distrăm mereu.
‎Sunt sigură că e la fel pentru el.
‎Ne oferim unul altuia confort și căldură.
‎Prieteni egali.
‎Cât mi-aș dori să fie așa‎…
‎GALERIE FOTO
‎Dacă nu eram fată?
‎Dacă nu eram o posibilă iubită?
‎Ne-am mai fi apropiat atât de mult? ‎S-ar mai fi purtat atât de frumos cu mine?
‎Vreau să mă vadă
‎nu ca pe o fată ‎sau ca pe o posibilă iubită,
‎ci ca pe un om ‎pe care să ți-l dorești ca prieten.
‎VĂ APELEAZĂ
‎Minato?
‎Alo.
‎- Salut! Ai vreme să vorbim? ‎- Da. Ești în oraș?
‎Da. Am ieșit la plimbare cu Ponta.
‎- Cu Ratonski? ‎- Ți-am zis că-l cheamă Ponta.
‎- Ce-nvârți? ‎- Mai nimic.
‎Am ieșit la plimbare ‎și aveam chef de povești.
‎- Cum așa? ‎- Așa. N-am intenții ascunse.
‎Unii mai au chef de povești.
‎Da. Știu ce zici. Dar ești sigur ‎că ai chef de povești cu mine?
‎- De ce? ‎- Nu sunt fetele călare pe tine…
‎ÎN GENERALĂ
‎…cu telefoanele?
‎Așa mă știi tu?
‎Nu e cazul.
‎Și chiar de-ar fi, ‎le-aș suna dacă aș avea ceva de vorbit.
‎- Ceea ce n-ai face cu mine? ‎- De ce? Noi n-avem genul ăsta de relație.
‎Ce? Te-am dezamăgit cu răspunsul?
‎- Deloc! ‎- Scuze dacă te-am întristat.
‎- Taci acolo! ‎- Glumesc.
‎Doamne! Și eu sunt în oraș ‎și din cauza ta arăt ca o nebună
‎care țipă în parcări de biciclete.
‎Abia acum pleci acasă? Nu-i târziu?
‎Am avut de lucru. Acum îmi iau bicicleta.
‎Mă duc și eu acasă. ‎Pon a obosit și nu mai merge.
‎- Pompon. ‎- Îl cheamă Ponta.
‎Vorbim.
‎- Ți-am alungat plictiseala? ‎- Da. Mersi.
‎Să mă suni când vrei ‎dacă ai chef de povești.
‎- Bine. ‎- Ne vedem mâine la petrecere.
‎Pentru clubul de majorete! La grătar!
‎Ai uitat? Să vii, da?
‎- Da. Mersi. ‎- Noapte bună!
‎Mă întreb ce simte acum Miki pentru Yota.
‎Îl consideră prieten, ca pe Amamiya?
‎De cât timp îl știi pe Minato?
‎Hai cu mine.
‎Koyun, tu îi vezi diferit ‎pe Yota și pe Minato?
‎Ea cum îi vede?
‎Stai…
‎Cum îl vede Miki pe Amamiya ‎și cum o vede Amamiya pe Miki?
‎Sunt prieteni? Cei mai buni prieteni?
‎Sau poate mai mult?
‎Mă întreb cum mă vede Amamiya pe mine.
‎Stop! Cui îi pasă de mine?
‎În fine. ‎Sper să-și revină amândoi la normal
‎până la petrecerea de mâine.
‎GRĂTAR ‎ORICÂT POȚI MÂNCA
‎Felicitări pentru rezultate!
‎Miki, își stă bine cu părul scurt.
‎Alege marinada, nu sarea.
‎Să mă tund și eu?
‎Nu și-au revenit.
‎Miki stă în mod normal ‎cu colegii de clasă,
‎dar azi e tot cu cei din clasele mai mari.
‎Oare pentru că e o ocazie specială?
‎Exagerez eu?
‎Iar Yota nu s-a clintit ‎de unde s-a așezat prima oară.
‎SE UITĂ ‎CINE VORBEȘTE!
‎Koyun, ți se arde carnea.
‎Amamiya…
‎Ești drăgălaș azi. Porți ochelari.
‎Nu vi se pare că Amamiya și Momoka ‎sunt îmbrăcați asemănător azi?
‎- Ce? ‎- Ce?
‎Ia stați unul lângă altul.
‎CE?
‎Vă stă bine împreună! Ce cuplu drăguț!
‎- Mulțumesc. ‎- Ce-ți mai place!
‎BLEAH
‎Ce om…
‎Nu-mi place ce se întâmplă.
‎Te vor tachina și mai tare ‎dacă te rușinezi.
‎O să le treacă dacă le cânți în strună.
‎Amamiya…
‎- Vicleanule! ‎- Cine, eu?
‎FACE PE PROSTUL
‎Koyun.
‎TĂCERE
‎Koyuki.
‎Mă întrebam…
‎Chiar nu-ți place Amamiya?
‎Ce? De ce?
‎Păi, așa se pare…
‎Nu. Deloc. Nu-i adevărat.
‎Serios. Deloc!
‎Ceea ce-mi dă de bănuit.
‎Așa ți se pare?
‎Cam da.
‎Nu era intenția mea.
‎- Trebuie să regândesc atitudinea. ‎- Nu forța lucrurile.
‎- Pot sta cu voi? ‎- Momoka!
‎Mi-a luat foc fața de rușine.
‎Au exagerat cu gluma. Dar nu-i nimic.
‎Fiindcă mie chiar îmi place Amamiya.
‎E așa mare surpriza?
‎- Adică ai vrea să fie iubitul tău? ‎- Da. Exact.
‎M-am bucurat când au spus ‎că ne stă bine împreună.
‎Ce drăguț…
‎Dar Amamiya o place…
‎Ce părere ai, Koyun?
‎Poftim? Ce părere am eu?
‎Să-mi încerc norocul?
‎Asta tu știi.
‎Nu-ți spun eu ce să faci.
‎Mă bucur să aud.
‎Credeam că nu ești de acord ‎și atunci nu aveam ce face.
‎De ce mă întrebi pe mine?
‎Dacă ar simți și el la fel, ‎n-aș putea concura cu tine, nu?
‎Dacă ar simți și el la fel?
‎- La fel ca cine? ‎- Nu!
‎Vrei să mă păcălești?
‎Nu!
‎Știm cu toții pe cine place Amamiya.
‎Pe tine, evident.
‎E gata.
‎Știm cu toții pe cine place Amamiya.
‎Pe tine, evident.
‎Ce?
‎Amamiya mă place?
‎Vrei să mă păcălești. ‎Cu reacția asta? Mă păcălești.
‎Sunt convinsă că știi, Koyun. ‎Știi ce simte Amamiya pentru tine.
‎Chiar nu-ți dai seama ‎când cineva te place?
‎Amamiya e drăguț cu toată lumea.
‎Nu sunt eu specială.
‎Nu. Ca să fiu sinceră, ‎îmi vin în minte niște faze.
‎Dar trebuie să-mi spun ‎că nu sunt specială.
‎Nu se poartă așa doar cu mine, ‎ci cu toată lumea.
‎Trebuie să-mi spun asta.
‎Mă prefac că nu văd și întorc privirea.
‎DACĂ MĂ ÎNȘEL?
‎NI SE VA SCHIMBA RELAȚIA?
‎Fug de el ca să mă protejez.
‎Poate că, în străfundul minții, ‎chiar mă întreb cum ar fi.
‎Dar nu vreau să mă aducă ea ‎la concluzia asta.
‎Mă bucur să aud. Sunt chiar ușurată.
‎Voi avea grijă ‎să-l fac să mă iubească și el.
‎NU COMENTEZ
‎Înfricoșătoare.
‎Are o metodă înfricoșătoare.
‎Cine vrea să continuăm, ‎ne mutăm pe malul râului.
‎- Da! ‎- Să vedem.
‎- Artificii! ‎- Unde-mi sunt pantofii?
‎- Suntem vecini. ‎- Da.
‎Stai așa. Koyun?
‎Avem același ceas.
‎S-A BLOCAT
‎Nu… O să-și facă o idee greșită. ‎Trebuie să vin cu un răspuns.
‎ȘOPTEȘTE
‎A fost megaieftin, nu?
‎- Așa-i. Dar arată foarte scump. ‎- La fel am zis și eu.
‎Dacă nu spui tu, nu spun nici eu. Bine?
‎Și ochelarii au fost megaieftini.
‎Am înțeles.
‎Ce să fac?
‎Nu zic, că mă fac și pe mine de râs.
‎Ne distrăm așa bine împreună.
‎Mi-ar plăcea să putem rămâne așa ‎pentru totdeauna.
‎A fost cât pe ce! ‎Credeam că am pierdut cheia de la dulap.
‎- Azumi, fugi de aici. ‎- Ce? De ce?
‎Mergi să vezi artificiile?
‎- Da. Miki și Tsukiko vin și ele. ‎- Mă bucur să aud.
‎N-am apucat să povestim azi ‎dacă am stat așa departe.
‎Speram că o să vii.
‎Cred că ar trebui să recunosc ‎că e sigură treaba.
‎Dar ce să fac?
‎SE ÎNTOARCE
‎Chiar?
‎Koyun! Unde ești?
‎BUM - O TAIE
‎Aici!
‎SINGUR CUC
‎Vii sau nu?
‎- Nu, mersi. Mă uit la voi de aici. ‎- Minți. Nu vrei să cobori.
‎Hai, că poți. Vezi?
‎O IA PE SUS
‎- Ia uite. ‎- Hei!
‎LA ÎNĂLȚIME
‎- Mi-e frică! Lasă-mă jos! ‎- Te las. O clipă.
‎A țipat cineva?
‎Salut!
‎Koyun, Yota și Tsukko!
‎- Yuki. N-ai auzit ceva ciudat? ‎- Ați auzit și voi?
‎Aveam grijă de Atagawa.
‎Pare furioasă.
‎Nu e devreme pentru artificii? ‎Nu se aprind la final?
‎HM
‎- Artificiile merg oricând. ‎- Ai dreptate.
‎- Vrei și tu? ‎- Nu m-aș supăra.
‎SE HOLBEAZĂ - LA MIJLOC
‎De ce stau aici? ‎Parcă se uită toți la mine.
‎A mea e gata. Tu urmezi, Koyun.
‎SUFLĂ
‎Încetează.
‎Mă primiți și pe mine?
‎Pot sta aici?
‎TRESARE
‎Am făcut ceva?
‎BUM, BUM, BUM
‎Ce amuzanți sunt!
‎Ce-i cu fețele alea?
‎SFÂRÂIE ‎BANG
‎- Uau! ‎- Cât de tare!
‎Incredibil!
‎- Ne întrecem a cui ține mai mult? ‎- Da.
‎Coatele noastre sunt așa aproape.
‎A mea s-a aprins.
‎Zâmbește.
‎ZÂMBEȘTE
‎SE BLOCHEAZĂ
‎Felicitări pentru rezultate!
‎- Noroc! ‎- Noroc!
‎Miki.
‎Nu-i al tău ăsta? Era pe jos.
‎Poftim? E brelocul meu. ‎Ai dreptate. Nu mai e la chei.
‎- Poftim. ‎- Mulțumesc.
‎- Bine c-ai știut că e al meu. ‎- Cum să nu știu că-i al tău?
‎- Miki, te simți aiurea cu mine? ‎- Poftim?
‎Te citesc așa ușor.
‎- Nu… Nu mă simt aiurea… ‎- Îmi pare rău.
‎Ai un pic de timp după asta?
‎Vreau să-ți spun ceva.
‎Miki.
‎Sper să nu spună ce vrea să spună. ‎Atunci lucrurile ar rămâne neschimbate.
‎Îmi placi.
‎Ce?
‎Vai, mulțumesc.
‎E serios.
‎Nu a glumit și nu a spus-o într-o doară. ‎Vorbește serios.
‎Te plac dintotdeauna. Din școala generală.
‎Poftim?
‎De atâta timp mă place?
‎Nu aveam de gând să-ți spun.
‎Dar n-am mai putut-o ascunde.
‎Am vrut să lămurim lucrurile.
‎Vreau să pun capăt situației ăsteia ‎și să fim iar doar prieteni.
‎Regret că te-am pus în ipostaza asta.
‎De obicei e blând și tot un zâmbet. ‎Nu l-am mai văzut niciodată așa.
‎Cum i-am adus expresia asta pe chip?
‎Și eu îl simpatizez.
‎Mi-e drag. Dar nu în felul ăsta…
‎Nu.
‎Dar dacă mă străduiesc? ‎Poate îl pot iubi și eu așa.
‎Cine o să mă mai iubească ‎și cine o să mă accepte așa cum sunt?
‎Dacă aș putea să iubesc pe cineva ‎așa cum mă iubește el pe mine…
‎Asta ar trebui să mă facă fericită, nu?
‎Yota.
‎Dar…
‎Îmi pare rău.
‎Mi-e inima îndoită.
‎Nu e vorba că nu te plac.
‎Și nu pot accepta așa.
‎Nu te-am privit niciodată în felul ăsta.
‎Bine.
‎Nu știu ce să fac.
‎Da, știu.
‎Îmi pare rău ‎că te-am evitat în ultima vreme.
‎N-am vrut să te rănesc.
‎Nu-i nimic. Știu.
‎- Îmi pare rău. ‎- Nu-i nimic.
‎Mulțumesc.
‎De ce plângi?
‎Subtitrarea: Raluca Dragomir